Ne vedem mâine.
Doamne!
Am intrat.
Aproape am ajuns.
Domnule, sunteþi sigur?
Þi-am spus cã o sã fie bine.
Am înþeles, dar sunt foarte multe santinele prin zonã.
Link.
Da, domnule.
Având în vedere situaþia ta, nu ºtiu de ce te-ai oferit sã lucrezi pe nava mea.
Totuºi, dacã vrei sã rãmâi aici, vreau sã te rog ceva.
Ce anume, domnule?
Sã ai încredere în mine.
Da domnule, voi avea.
Adicã am.
Sper.
Reconecteazã alimentarea la hard disk ºi pregãteºte-te de transmisie.
Tot nu poþi dormi?
Vrei sã vorbim?
Sunt doar vise.
Dacã te temi de ceva...
Aº vrea...
Aº vrea sã ºtiu ce trebuie sã fac.
Asta e tot.
Aº vrea sã ºtiu.
O sã sune, nu te teme.
Aici eraþi.
E totul gata?
Deja suntem în întârziere.
Scanerele geotermale confirmã ultima transmisie a lui Osiris.
Maºinile sapã.
Sãpa un puþ de la suprafaþã direct spre Zion.
Vor trece pe lângã linia de apãrare.
Cât de repede avanseazã?
Dupã estimãri, cam cu 100 de metri pe orã.
- La ce adâncime sunt? - Aproape 2.000 de metri.
Dar informaþiile de la Osiris? Nu pot fi adevãrate.
- S-ar putea sã fie. - E imposibil.
Înseamnã cã sunt un sfert de milion de santinele.
- Da. - E imposibil.
De ce?
Câte o santinelã pentru fiecare bãrbat, femeie ºi copil din Zion.
Aºa gândeºte o maºinã.
Morpheus, mã bucur cã ai putut veni.
Niobe.
Îmi cer iertare.
E din ce în ce mai greu sã gãseºti o poziþie sigurã de transmisie.
- Santinelele pãzesc locurile bune. - Verificã liniile de comunicaþie.
Dacã Niobe are dreptate, în 72 de ore, mai vin un sfert de milion.
- Ce facem? - Ce ne-a ordonat comandantul Lock.
Pãrãsim nivelul de transmisie ºi ne întoarcem în Zion.
Comandantul are un plan pentru a opri 250.000 de santinele?
Acum se lucreazã la strategie.
Sunt sigur.
Ce crezi cã ar trebui sã facem?
- Ce e? - Nu ºtiu.
Dar vreau ajutorul cuiva.
Unii din voi cred cã ºi mine, iar alþii nu.
Dar cei care cred, ºtiu cã ne apropiem de finalul luptei.
Profeþia se va împlini în curând. Dar înainte de asta,
trebuie sã consultãm Oracolul.
Dacã ne întoarcem acum ca sã încãrcãm bateriile, ne putem
întoarce în 36 de ore, cu mult înainte ca maºinile sã ajungã la adâncimea asta.
Îþi dai seama ce ceri?
Vreau ca o navã sã rãmânã aici, în locul nostru,
în caz cã Oracolul va încerca sã ne contacteze.
Pe dracu'! Ne ceri sã ignorãm un ordin direct.
Aºa este.
Dar majoritatea din noi suntem acum aici
pentru cã am încãlcat ordine.
ªi ce se întâmplã dacã te întorci, iar comandantul te va închide?
Nu mã va închide.
Drãcia dracului! N-o sã te schimbi niciodatã!
Rãmân aici doar ca sã vãd ce-þi face Deadbolt.
Ai 36 de ore.
Îl caut pe Neo.
N-am auzit de el.
Am ceva pentru el.
Un dar.
M-a eliberat.
Bine. Acum, carã-te.
- Cine era? - De unde ºtiai cã a fost cineva?
Þi-a trimis asta.
A spus cã l-ai eliberat.
E totul în ordine?
Întâlnirea s-a sfârºit. Retrageþi-vã spre ieºire. Vin agenþii.
Plecaþi!
- Salut, bãieþi! - El e!
- Anomalia. - Începem?
- Da. E în continuare... - Un simplu om.
Upgrade-uri.
- A mers cum ne aºteptam. - Da.
Se întâmplã exact ca înainte.
Nu chiar.
- Ce s-a întâmplat? - Nu-mi dau seama.
Agenþii au apãrut de nicãieri.
Apoi, codul a devenit ciudat. N-am mai vãzut asemenea encriptãri.
- Neo e teafãr? - Trebuia sã-l fi vãzut.
Unde e?
Face pe Superman.
Unde eºti?
Suntem Nebuchadnezzar. Cerem permisiunea sã intrãm prin poarta 3.
Nebuchadnezzar, aici turnul de control.
Pãstreazã viteza actualã ºi rãmâi pe linie.
Am înþeles.
Turnul de control cere dezactivarea armelor la poarta 3.
Nebuchadnezzar e în zonã. Hai sã-i deschidem.
Nebuchadnezzar, poþi intra pe poarta 3, la docul 7.
Am înþeles.
Uºa e deschisã, patul e fãcut. Bine aþi venit acasã.
Nicãieri nu e ca aici.
Am înþeles. Turnul de control, pregãtiþi închiderea porþii 3.
Nebuchadnezzar a sosit. E la docul 7.
Am înþeles.
Cãpitane Mifune.
- Cãpitane Morpheus. - Ai venit sã mã pui sub arest?
Eu sunt aici ca sã pãstrez pacea. Comandantul Lock îþi cere...
...te roagã sã mergi la el.
- Link. - Domnule?
- Nava sã fie gata cât mai curând. - Am înþeles.
Ce e între ei?
Între Morpheus ºi Lock?
- Niobe. - Cãpitanul Niobe?
Înainte, era cu Morpheus. Acum e cu Lock.
Ce s-a întâmplat?
Morpheus s-a dus la Oracol. Dupã aceea, totul s-a schimbat.
Da, are efectul ãsta.
Neo!
- Nu. - De unde ºtie de fiecare datã?
N-are altã treabã?
ªtii ce se spune de viaþa pe care o salvezi.
Nu i-am salvat viaþa.
Salut, Neo!
Trinity. Link...
- Mã bucur cã v-aþi întors. - Mulþumim. ªi noi ne bucurãm.
- Vrei sã-þi car eu aia? - Nu. Îmi pot cãra singur sacul.
- Trinity? - Nu, mulþumesc.
Poþi lua astea.
Sigur.
La anul mã voi putea înrola.
- M-am hotãrât. - Sã ghicesc.
Vreau sã mã înrolez pe Nebuchadnezzar.
Morpheus n-a acoperit celelalte posturi, în afarã de al tãu, Link.
Sunt sigur cã a avut motivele lui, dar cred cã aºa a fost sã fie.
E soarta. Tu eºti motivul pentru care mã aflu aici, Neo.
Tu m-ai gãsit pe mine.
ªtiu, dar tu m-ai adus aici. M-ai salvat.
Te-ai salvat singur.
- Morpheus. - Comandante Lock.
Am vrut sã-þi dau ocazia sã dai explicaþii.
Nu ºtiam cã acþiunile mele au nevoie de explicaþii.
Ai primit un ordin direct sã te întorci la Zion.
- M-am întors. - Ai cerut ca o navã sã rãmânã în spate.
Aº fi rãmas eu, dar trebuia sã-mi reîncarc nava.
Deci recunoºti cã ai încãlcat un ordin direct.
Trebuie ca cineva sã rãmânã în Matrix, ca sã aºtepte un semn de la Oracol.
Nu vreau sã aud asta! Nu-mi pasã de oracole ºi profeþii!
Îmi pasã de un singur lucru. Sã nu las armata aceea sã distrugã oraºul.
Pentru asta, soldaþii trebuie sã-mi asculte ordinele.
Cu tot respectul cuvenit, oraºul poate fi salvat într-un singur fel.
Cum?
Neo.
Drãcie, Morpheus, nu toþi cred ceea ce crezi tu.
Credinþa mea nu are nevoie de încrederea altora.
Disearã e o întâlnire. Toatã lumea vorbeºte. Mulþi sunt speriaþi.
Nimeni nu îºi aminteºte sã fi vãzut atâtea nave la un loc.
Se întâmplã ceva, nu? Ceva important.
Nu putem sã-þi spunem nimic, aºa cã nu mã mai întreba.
Ce bine e acasã!
Voi recomanda Consiliului sã fii eliberat din funcþie.
Ai acest prerogativ.
Dacã ar fi fost dupã mine, n-ai mai fi pus piciorul pe o navã în viaþa ta.
Atunci, sunt recunoscãtor cã nu depinde de tine.
- Dle consilier Hamann. - Cãpitane.
Consiliul m-a rugat sã vorbesc disearã la adunarea de la templu.
Vom explica întoarcerea flotei ºi zvonurile care circulã.
Oamenii trebuie sã ºtie ce se întâmplã.
Desigur, dle consilier.
Dar vã recomand sã nu intraþi foarte mult în detalii.
Nu vrem sã intre în panicã.
Ai dreptate. Nimeni nu-ºi doreºte panicã.
Dar tu, cãpitane? Care e sfatul tãu?
Adevãrul. Nimeni nu va intra în panicã pentru cã nu are de ce.
Armata nu va ajunge la porþile Zionului.
De ce eºti atât de sigur?
Gândiþi-vã ce am vãzut.
În ultimele ºase luni, am eliberat mai mulþi oameni decât în ºase ani.
Atacul lor e un gest disperat.
Cred cã profeþia se va împlini în curând, iar rãzboiul se va sfârºi.
Sper sã ai dreptate, cãpitane.
Nu cred cã e o chestiune de speranþã.
E doar o chestiune de timp.
Aici cobor eu.
Mai vorbim. Sper cã nu prea curând.
Sã mergem, Kid. Ei doi au treabã.
Te gândeºti la ce mã gândesc ºi eu?
Da, dacã te gândeºti cã liftul ãsta merge prea încet.
- În cât timp se încarcã Neb? - 24, poate 30 de ore.
Unii oameni aºteaptã o viaþã fãrã sã audã o veste atât de bunã.
Neo, te rog! Am un fiu, Jacob, la bordul lui Gnosis.
- Te rog, ai grijã de el. - Voi încerca.
Am o fiicã pe Icarus.
Nu. Stai!
Nu-i nimic. Au nevoie de tine.
- ªi eu am nevoie de tine. - ªtiu.
Mai e timp.
- Unde e... Salut! - Unchiule Link!
Doamne!
Ce mari v-aþi fãcut! Voi ar trebui sã mã luaþi în braþe!
Bine?
Trebuie sã colaborãm.
Unu, doi, trei, sus!
Doamne! Ce le dai sã mãnânce?
Hai, copii! Trebuie sã plecãm.
Bunã, Cas.
- Mã bucur cã ai venit. - ªi eu mã bucur cã am venit.
Ai grijã cu ea.
Nu îþi face griji pentru mine. El o s-o încaseze.
Afarã! Plecaþi de aici.
Pa!
Ce o sã încasez?
Toate navele au venit acasã de douã sau chiar de trei ori mai des ca voi.
Hai, Zee. Credeam cã ne-am înþeles.
O sã ne înþelegem când te vei muta pe altã navã.
Nu pot face asta.
- De ce? - ªtii de ce.
Dacã Dozer ar fi ºtiut ce voi simþi, nu te-ar fi rugat sã faci asta.
Poate. Dar e prea târziu acum.
Am promis. ªi unele promisiuni nu pot fi luate înapoi.
- Nu e drept! - N-a spus nimeni cã va fi.
Crezi cã lui Cas i se pare drept cã eu sunt aici, iar Dozer nu?
Mi-am pierdut doi fraþi pe nava aceea, Link.
Mã tem de ea.
Mã tem cã te va lua ºi pe tine.
Nu mã va lua.
- Cum îmi poþi spune asta? - Din cauza lui Morpheus.
Pentru ce mi-a spus. Mi-a spus cã acum e momentul. Se va termina!
Morpheus e nebun!
Nici nu mã îndoiesc.
Dar Tank ºi Dozer l-au crezut. ªtii ceva?
Dupã ce am fost pe navã ºi am vãzut de ce e în stare Neo,
o sã încep sã cred ºi eu.
Ai grijã, Link.
Te rog, ai grijã!
Au început?
Doar rugãciunea de început a consilierului Hamann.
În aceastã searã, sã le aducem laude acestor bãrbaþi ºi femei,
soldaþilor ºi luptãtorilor, soþilor ºi soþiilor,
fraþilor ºi surorilor ºi copiilor noºtri.
Sã nu-i uitãm pe cei pierduþi
ºi sã fim recunoscãtori pentru cei gãsiþi,
care stau acum alãturi de noi.
Aº vrea sã rog pe altcineva sã încheie aceastã rugãciune.
Cineva care n-a mai vorbit aici de multã vreme,
dar care vrea sã spunã ceva ce trebuie sã auzim cu toþii.
Îl chem pe Morpheus.
Zion! Ascultã-mã!
Ceea ce mulþi din voi aþi auzit e adevãrat.
Maºinile au strâns o armatã.
Chiar acum, aceastã armatã se apropie de casa noastrã.
Credeþi-mã când vã spun cã ne aºteaptã clipe grele.
Dar, ca sã putem fi pregãtiþi, trebuie sã uitãm de fricã.
Eu stau în faþa voastrã ºi nu mã tem.
De ce?
Pentru cã eu cred în ceva în ce voi nu credeþi?
Nu!
Stau aici, fãrã teamã, pentru cã îmi amintesc.
Îmi amintesc cã nu sunt aici pentru drumul care mã aºteaptã,
ci pentru cel pe care l-am bãtut deja.
Îmi amintesc cã de o sutã de ani ne luptãm cu maºinile.
Îmi amintesc cã de 100 de ani ºi-au trimis armatele sã ne distrugã.
Dupã un secol de rãzboi,
îmi amintesc ceea ce conteazã cel mai mult.
Suntem încã aici!
În seara asta vom trimite un mesaj acelei armate.
În seara asta vom zgudui peºterã!
În seara asta, sã facem cã sãlile de oþel ºi piatrã sã tremure.
Sã ne audã din centrul pãmântului pânã la cerul cel negru.
În aceastã searã, sã-i facem pe ei sã-ºi aminteascã.
Aici suntem în Zion.
ªi nu ne temem!
Îmi amintesc.
Îmi amintesc cã dansai.
Îmi amintesc cã erai chiar bun.
Pe lumea asta, cãpitane Niobe, sunt lucruri care nu se schimbã niciodatã.
Niobe!
Unele se schimbã.
Scuzaþi-mã.
- Mi-a fost dor de tine. - Se vede.
Mã gândeam... Toatã lumea e aici.
Vino cu mine.
Ce e, Neo?
Ce s-a întâmplat?
Îmi poþi spune.
Trinity...
Nu te teme.
Nu pot sã te pierd.
Nu mã vei pierde.
Simþi asta?
Nu-þi dau drumul.
Noapte bunã, Zion.
Vise plãcute.
- Eºti întreg? - Voi supravieþui.
L-ai vãzut pe agentul ãla? N-am mai vãzut aºa ceva.
Nu mai conteazã. Tot ce conteazã e asta.
Tu primul.
- Dumnezeule! - Smith e suficient.
- Mulþumesc. - Cu plãcere.
Vrei companie?
Dle consilier Hamann.
Nu vreau sã te deranjez, dacã vrei sã fii singur.
Nu. Cred cã mi-ar prinde bine.
Bine.
ªi mie.
E frumos în seara asta.
Totul e calm.
Se pare cã lumea doarme liniºtitã.
Nu chiar toatã lumea.
Mie nu-mi place somnul.
Nu dorm niciodatã mai mult de câteva ore.
Am dormit primii 11 ani din viaþã. Acum recuperez.
Dar tu?
Nu prea mai pot sã dorm.
Ãsta e un semn bun.
Ce semn?
Cã încã mai eºti om.
Ai fost la nivelul industrial?
Îmi place sã mã duc noaptea acolo. E uimitor. Vrei sã vezi?
Sigur.
Nimeni nu vine aici, decât dacã e vreo problemã.
Aºa sunt oamenii. Nimãnui nu-i pasã cum merge, câtã vreme merge.
Îmi place aici.
Nu vreau sã uit cã oraºul supravieþuieºte mulþumitã maºinilor.
Maºinile astea ne þin în viaþã, iar altele vin sã ne ucidã.
Interesant, nu?
Puterea de a da viaþã...
ªi puterea de a o lua.
- Noi avem aceeaºi putere. - Da, aºa este.
Uneori, mã gândesc la cei care au rãmas conectaþi la Matrix.
Când mã uit la maºinile astea,
nu pot sã nu mã gândesc cã ºi noi suntem conectaþi la ele.
Dar noi le controlãm pe ele, nu ele pe noi.
Sigur cã nu. Cum ar putea.
Ideea e absurdã, dar te pune pe gânduri.
Ce este oare controlul?
Dacã vrem, le putem opri.
Desigur.
Asta e! Ai pus punctul pe "i". Ãsta e controlul!
Dacã vrem, le putem face fãrâme.
Dar dacã facem asta, trebuie sã ne gândim ce se va întâmpla
cu lumina, cu cãldurã ºi cu aerul nostru.
Noi avem nevoie de maºini, iar ele au nevoie de noi.
Asta vreþi sã spuneþi?
Nu spun nimic.
Bãtrânii ca mine nu mai spun nimic.
De asta nu sunt tineri în Consiliu?
Bine spus.
De ce nu îmi spui la ce te gândeºti?
Sunt multe lucruri pe lume pe care nu le înþeleg.
Vezi maºina aceea?
Are legãturã cu reciclarea resurselor de apã.
Habar nu am cum funcþioneazã.
Dar înþeleg motivul pentru care funcþioneazã.
Habar nu am cum faci ceea ce faci.
Dar cred cã existã un motiv.
Sper doar cã vom înþelege acest motiv, pânã nu e prea târziu.
- Ballard. - E aici?
E de la Oracol.
Trebuie sã plecãm.
Morpheus a spus cã aºa se va întâmpla.
Nu ºtiu.
Poate cã profeþia e adevãratã sau poate cã nu e.
Tot ce ºtiu e cã nava are nevoie de un operator.
Acum, eu sunt acel operator.
ªtiu.
- Vreau s-o porþi. - Nu cred în aºa ceva.
Dar cred eu.
Mi-a purtat întotdeauna noroc.
Poate mi te va aduce ºi pe tine.
Mã voi întoarce.
Îþi promit.
Orice ar fi, mã întorc acasã.
Þine-l la tine.
Te rog. Pentru mine.
Bine.
- Neo! - Ce mama dracului?
Bane?
S-a întâmplat ceva?
Nu. N-am nimic.
Voiam doar sã-þi urez succes.
Mulþumesc.
La revedere.
Neo!
La fix! Mergi la Oracol?
Nu avem timp.
Vreau sã-i dau ceva lui Neo.
E un dar, de la un orfan.
M-a pus sã jur cã þi-l dau, înainte sã pleci.
A spus cã o sã înþelegi tu.
Mulþumesc.
Tu ai permis plecarea lui Nebuchadnezzar?
Da.
- Mai sunt ºeful apãrãrii? - Desigur.
Eu cred cã avem nevoie de toate navele, pentru a supravieþui.
Înþeleg.
Atunci, de ce le-ai dat voie sã plece?
Pentru cã eu cred cã supravieþuirea noastrã depinde de mai mult de atât.
Ai grijã.
Salut.
Ai venit la Oracol?
Cine eºti?
Sunt Seraph. Te duc eu la ea. Dar, mai întâi, trebuie sã mã ierþi.
Pentru ce?
Pentru asta.
Bine.
Oracolul are mulþi duºmani.
- Trebuia sã mã asigur. - De ce?
Cã tu eºti Alesul.
Puteai sã întrebi.
Nu. Nu cunoºti cu adevãrat pe cineva, pânã nu te lupþi cu el.
Haide. Te aºteaptã.
Unde au dispãrut?
Astea sunt cãi de acces secundare?
Uºile programatorilor.
Cum funcþioneazã?
În compilatoare e ascuns un cod.
O poziþie deschide un port, iar altã poziþie deschide una din intrãri.
Eºti programator?
Atunci ce eºti?
Eu apãr ceea ce e mai important.
Haide! Nu te muºc.
Vino încoace, sã te vãd.
Doamne, uitã-te la tine!
Te-ai fãcut frumos!
Cum te simþi?
ªtiu cã nu dormi. Ajungem ºi la asta.
Vino aici ºi stai jos.
- Prefer sã rãmân în picioare. - Cum vrei.
Mi-a venit cheful sã stau jos.
ªtiu.
Sã vorbim întâi de lucrurile evidente.
Nu eºti om, nu?
E greu sã gãseºti ceva mai evident.
Eu cred cã eºti un program din lumea maºinilor.
ªi el la fel.
Pânã acum, ai dreptate.
Dacã e adevãrat, tu poþi face parte din sistem.
La un alt nivel de control.
Continuã.
Întrebarea care se pune e cum pot avea încredere în tine?
Bingo!
Fãrã îndoialã, e complicat.
Vestea proastã e cã n-ai cum sã afli dacã vreau sã te ajut sau nu.
Totul depinde de tine.
Trebuie sã te hotãrãºti dacã accepþi sau respingi ceea ce îþi voi spune.
O bomboanã?
ªtii deja dacã o voi lua?
N-aº fi cine ºtie ce oracol dacã n-aº ºti.
Dar dacã ºtii deja, eu cum mai pot alege?
Tu n-ai venit aici sã alegi. Ai ales deja.
Ai venit sã înþelegi de ce ai fãcut aceastã alegere.
Credeam cã þi-ai dat seama pânã acum.
- De ce eºti aici? - Din aceleaºi motive.
Îmi plac bomboanele.
De ce ne ajuþi?
Fiecare îºi face treaba lui.
Pe mine mã intereseazã un singur lucru. Viitorul.
Crede-mã, ºtiu cã nu putem ajunge decât împreunã acolo.
- Mai sunt ºi alte programe ca tine? - Nu ca mine, dar...
Uite.
Vezi pãsãrile acelea?
La un moment dat, a fost scris un program care sã le controleze.
Sunt programe care controleazã copacii, vântul,
rãsãritul ºi apusul. Sunt programe peste tot.
Cele care fac ceea ce trebuie, sunt invizibile.
Nu ºtii cã sunt acolo.
Dar celelalte...
Auzi tot timpul de ele.
N-am auzit de ele.
Ba da.
De fiecare datã când cineva a vãzut o fantomã sau un înger.
Fiecare poveste despre vampiri, vârcolaci sau extratereºtri
e o urmare a asimilãrii de cãtre sistem
a unui program care nu face ce trebuie.
Programe care saboteazã programe.
De ce?
Au motivele lor.
De obicei, un program alege exilul când se confruntã cu ºtergerea.
ªi de ce sã fie ºters?
Poate are erori.
Poate a fost creatã o versiune mai bunã. Se întâmplã mereu.
Atunci când se întâmplã asta, programul se ascunde aici
sau se întoarce la Sursã.
- Serverul maºinilor. - Da.
Acolo trebuie sã mergi.
Acolo se sfârºeºte drumul Alesului.
Ai vãzut-o în visele tale, nu-i aºa?
O uºã fãcutã din luminã.
Ce se întâmplã când intri?
O vãd pe Trinity.
ªi se întâmplã ceva.
Ceva rãu.
Începe sã cadã.
Apoi mã trezesc.
O vezi murind?
Nu.
Ai darul, Neo.
Priveºti o lume lipsitã de timp.
Atunci, de ce nu pot vedea ce i se întâmplã?
Nu putem vedea mai departe de alegerile pe care nu le înþelegem.
Adicã va trebui sã decid dacã Trinity trãieºte sau nu?
Nu. Ai ales deja.
Acum trebuie sã înþelegi.
Nu.
Nu pot face asta.
Va trebui.
- De ce? - Pentru cã tu eºti Alesul.
Dacã nu pot?
Dacã dau greº?
Zion va cãdea.
Timpul a expirat.
Ascultã-mã! Poþi salva Zionul dacã ajungi la Sursã,
dar ai nevoie de Fãuritorul de chei.
Fãuritorul de chei?
A dispãrut acum ceva timp. Pânã de curând, nu mai ºtiam de el.
E prizonierul unui program periculos, unul din cele mai vechi.
Se numeºte Merovingian. Nu-l va lãsa sã plece de bunã voie.
- Ce vrea? - Ce vor toþi oamenii puternici?
Mai multã putere.
Sã fii acolo la ora potrivitã ºi vei avea o ºansã.
Trebuie sã plecãm.
De fiecare datã când ne întâlnim, nu am decât veºti proaste.
Îmi pare rãu. Serios.
Dar, dacã te ajutã cu ceva,
m-ai fãcut sã cred.
Succes, puºtiule!
Dle Anderson!
Ai primit pachetul de la mine?
- Da. - Bine.
Smith?
Nu are semnãtura unui agent.
- Te surprinde sã mã vezi? - Nu.
- Atunci, ºtii. - Ce sã ºtiu?
Despre legãtura dintre noi.
Nu înþeleg cum s-a întâmplat.
Poate cã o parte din tine a rãmas întipãritã în mine.
Ceva s-a suprasrcris sau s-a copiat.
În momentul ãsta nu mai conteazã.
Conteazã doar cã toate s-au întâmplat cu un motiv anume.
Care e acel motiv?
Te-am ucis, dle Anderson. Te-am vãzut murind.
Cu o oarecare satisfacþie, aº putea spune.
Apoi s-a întâmplat ceva ce ºtiam cã e imposibil, dar totuºi s-a întâmplat.
M-ai distrus, dle Anderson.
Dupã aceea, am aflat regulile ºi am înþeles ce trebuie sã fac,
dar n-am fãcut.
N-am putut. A trebuit sã rãmân. Sã încalc ordinul.
Acum sunt aici din cauza ta, dle Anderson.
Din cauza ta, nu mai sunt agent al sistemului.
Din cauza ta, m-am schimbat. M-am deconectat.
Sunt un alt om, ca sã spun aºa. Ca ºi tine, aparent liber.
Felicitãri.
Mulþumesc.
Dar, dupã cum ºtii, aparenþele pot fi înºelãtoare.
Asta mã aduce înapoi la motivul venirii mele.
Nu suntem aici pentru cã suntem liberi, ci pentru cã nu suntem liberi.
Nu avem motiv sã fugim ºi nici un scop pe care sã-l negãm.
ªtim amândoi cã, dacã n-ar fi un scop, noi n-am exista.
Acest scop ne-a creat.
El ne uneºte.
Scopul ne împinge.
- Ne ghideazã. - Ne conduce.
Scopul ne defineºte.
Scopul ne leagã.
Suntem aici din cauza ta, dle Anderson.
Am venit sã luãm ceea ce ai încercat tu sã ne iei.
Scopul.
- Ce se întâmplã? - Nu ºtiu.
Aºa. Se va termina în curând.
- Tu? - Da, eu.
Eu. Eu!
ªi eu.
Mai mulþi.
E inevitabil.
Pleacã de acolo!
Eºti teafãr?
- Era Smith. - Da.
- Sunt mai mulþi? - Mult mai mulþi.
Cum e posibil?
Nu ºtiu.
A gãsit o modalitate de a se copia.
Asta þi-a fãcut?
Nu ºtiu ce fãcea, dar ºtiu ce am simþit.
Ce?
Mã simþeam de parcã eram înapoi în holul acela.
Simþeam cã mor.
Maºinile ocolesc sistemul de apãrare.
Dar cred cã vor trece prin anumite conducte, pentru a le controla.
Aceste intersecþii sunt cruciale,
pentru cã sunt vulnerabile unui contraatac.
Deºi s-a sugerat cã e acelaºi gen de atac de care ne apãrãm de mulþi ani,
eu avertizez Consiliul.
Este cea mai mare ameninþare cu care ne-am confruntat vreodatã.
Dacã nu acþionãm în consecinþã, nu vom supravieþui.
Comandante Lock, Consiliul ºtie cât de serios este acest atac.
Ai permisiunea noastrã sã pregãteºti apãrarea cum consideri tu.
Mulþumesc.
Totuºi, vrem sã ºtim dacã ai veºti de la Nebuchadnezzar.
Nu. Nici o veste.
Atunci, sã fie trimisã o navã pentru a afla ce s-a întâmplat cu Alesul.
Aº vrea sã pot,
dar cred cã nu mai putem pierde încã o navã.
Ba da, dle comandant, dacã e nevoie.
Poate dura zile întregi pânã sã-i gãseascã.
- Atunci, trimite douã. - E o nebunie!
Ai grijã, dle comandant.
Vã rog sã îmi iertaþi ieºirea.
Dar vreau sã înþeleg decizia Consiliului.
Nu trebuie sã înþelegi cã sã îndeplineºti ordinul.
Dacã îmi cereþi sã trimit doi cãpitani...
Nu e nevoie sã îi trimiþi. Cãpitanii pot decide singuri.
Consiliul cere doi voluntari pentru gãsirea lui Nebuchadnezzar.
Gãsim doi comandanþi care sã ne îndeplineascã cererea?
Cãpitanul Soren, de pe Vigilant.
Ai înþeles gravitatea situaþiei, cãpitane Soren?
Da, doamnã.
Mulþumesc, cãpitane.
Altcineva?
- Cãpitane, ar trebui sã mergem noi. - Ce? Ai înnebunit?
Taci, Bane. Altfel te fac eu sã taci.
Nimeni altcineva?
Oricui îi e greu sã îºi riºte viaþa, mai ales dacã nu înþelege motivele.
Cãpitanul Niobe de pe Logos.
Poftim?
Mulþumesc, cãpitane Niobe.
Comandante Lock, ai primit ordinele. Consiliul se retrage.
Ce faci?
Ceea ce pot.
De ce?
Pentru cã unele lucruri nu se schimbã, Jason. Altele, da.
Ce vezi?
E ciudat. Codul e schimbat.
- Encriptat? - Poate.
E de bine sau de rãu?
Parcã fiecare etaj ar fi plin de explozibil.
E de rãu.
Începem.
Am venit sã vorbim cu Merovingian.
Desigur. Vã aºteaptã.
Urmaþi-mã.
Iatã-l, în sfârºit!
Neo. Alesul în persoanã.
Nu?
ªi legendarul Morpheus.
ªi Trinity, desigur...
Am auzit atât de multe de voi. E o onoare. Luaþi loc.
Ea e soþia mea, Persephone.
Vreþi sã mâncaþi? Sã beþi?
Desigur, multe sunt niºte copii, de dragul aparenþelor.
Nu, mulþumesc.
Desigur. Cine are timp?
Desigur, dacã nu ne acordãm puþin timp, cum îl putem avea?
Château Haut-Briond, 1959. Minunat vin. Iubesc vinul franþuzesc.
Aºa cum îmi place ºi limba francezã.
Am asimilat toate limbile. Franceza e favorita mea. O limbã fantasticã,
mai ales la înjurãturi.
E ca ºi cum te-ai ºterge la fund cu mãtase. Îmi place.
ªtii de ce suntem aici?
Eu fac trafic de informaþii. ªtiu tot ce pot afla.
Întrebarea este, voi ºtiþi de ce sunteþi aici?
Îl cãutãm pe Fãuritorul de chei.
Da, aºa este. Fãuritorul de chei.
Dar nu acesta este motivul. Nu este acel "de ce".
Fãuritorul de chei, prin natura lui, este un mijloc, nu un scop.
Dacã îl cauþi, înseamnã cã vrei sã te ajute într-un scop.
ªtii rãspunsul la întrebarea asta.
Dar tu îl ºtii?
Crezi cã îl ºtii, dar nu e aºa.
Ai venit pentru cã ai fost trimis aici.
Þi s-a spus sã vii aici ºi te-ai conformat.
Desigur, aºa e peste tot.
Existã o singurã constantã, una universalã.
Este singurul adevãr real.
Cauzalitatea.
Acþiune ºi reacþiune. Cauzã ºi efect.
- Totul începe cu alegerea. - Nu. Greºit!
Alegerea e o iluzie creatã de cei care au puterea pentru cei care n-o au.
Priviþi-o pe femeia aceea.
Doamne! Uitaþi-vã la ea!
Îi miºcã pe toþi cei din jurul ei.
Atât de evidentã, de burghezã, de plicticoasã...
Dar aºteptaþi.
Priviþi. I-am trimis un desert.
Un desert special.
L-am scris chiar eu.
Începe simplu.
Fiecare linie a programului are un alt efect.
Ca poezia.
Mai întâi, un fior. Inima începe sã-i batã.
Vezi, Neo?
Nu înþelege. De ce?
De la vin? Nu.
Atunci ce este? Care e motivul?
În curând, nu va conta.
În curând motivul va dispãrea.
Nu va mai conta decât sentimentul.
Asta e natura universului.
Ne luptãm cu ea, o negãm, dar e o minciunã.
În spatele echilibrului aparent,
adevãrul este cã suntem complet...
...scãpaþi de sub control.
Cauzalitatea. Nu putem fugi de ea. Suntem sclavii ei.
Singura noastrã speranþã e sã o înþelegem.
Sã înþelegem acel "de ce".
Asta ne separã pe noi de ei.
Pe mine de tine.
Aceasta e adevãratã sursã a puterii. Fãrã ea, nu ai nimic.
Aºa aþi venit voi la mine. Fãrã "de ce". Fãrã putere.
Altã verigã a lanþului.
Dar nu vã temeþi.
Am vãzut cât de bine respectaþi ordinele,
vã voi spune eu ce sã faceþi.
Fugiþi la ghicitoare ºi transmiteþi-i mesajul meu:
Nu mai are mult timp.
Am treburi importante, aºa cã vã spun adio ºi la revedere.
Nu s-a terminat.
Ba da.
Fãuritorul de chei e al meu ºi nu am de ce sã vi-l dau.
N-am nici un motiv.
Unde pleci?
Te rog, mã chérie. Suntem cu toþii victime ale cauzalitãþii.
Am bãut prea mult vin. Trebuie sã mã uºurez.
Cauzã ºi efect.
Dacã mã atingi, mâna aia nu va mai atinge altceva.
N-a mers prea bine.
Eºti sigur cã Oracolul nu þi-a mai spus ºi altceva?
- Da. - Poate am greºit undeva.
Sau poate n-am fãcut ceva.
Nu. Ceea ce s-a întâmplat nu se putea întâmpla altfel.
De unde ºtii?
Încã mai trãim.
Dacã îl vreþi pe Fãuritor, urmaþi-mã.
Afarã!
M-am sãturat de tâmpeniile lui. Numai aºa o þine.
Dobitoc înfumurat.
Acum multã vreme, când am venit aici, era cu totul altfel.
El era cu totul altul.
Era ca tine.
Îþi dau ceea ce vrei, dar trebuie sã-mi dai ceva în schimb.
Ce?
Un sãrut.
Poftim?
Vreau sã mã sãruþi ca ºi cum ai sãruta-o pe ea.
- De ce? - O iubeºti. Ea te iubeºte.
Se vede în ochii voºtri.
Acum multã vreme, ºtiam ºi eu cum e.
Vreau sã-mi amintesc.
Vreau sã asimilez. Asta e tot.
Doar o mostrã.
- Ia o mostrã din asta. - Trinity!
Atâtea emoþii pentru un lucru mic. E doar un sãrut.
De ce am avea încredere în tine?
Dacã nu vi-l dau pe Fãuritor, mã poate împuºca.
Bine.
Dar fã-mã sã cred cã sunt ea.
Bine.
Penibil. Las-o baltã.
Stai.
Bine.
Da.
Asta e!
Te invidiez. Dar aºa ceva nu poate dura.
Veniþi cu mine.
Iarãºi?
Nu-i nimic, bãieþi. Sunt cu mine.
Ei lucreazã pentru soþul meu.
Ei îi fac treaba murdarã. Sunt foarte buni ºi loiali.
Nu-i aºa, bãieþi?
Da, stãpânã.
Sunt dintr-o versiune mult mai veche a lui Matrix.
Dar, ca mulþi alþii, fãceau mai multe probleme decât rezolvau.
Soþul meu i-a pãstrat pentru cã sunt greu de distrus.
Câþi oameni au gloanþe de argint în pistol?
Fugi sã îi spui soþului meu ce am fãcut, sau stai aici ºi mori.
E în toaleta femeilor.
Repede!
Numele meu e Neo.
Da. Eu sunt Fãuritorul de chei.
Te aºteptam.
Doamne! Persephone, cum ai putut face asta? M-ai trãdat!
Cauzã ºi efect, iubitule.
Cauzã? Nu existã nici o cauzã! Ce cauzã?
Cauzã? Ce spui de rujul de pe tine?
Ruj?
Ruj? Ce tâmpenii spui, femeie? Nu am ruj!
Nu te-a sãrutat pe gurã, iubitule.
Femeie, asta nu e nimic!
E un simplu joc!
ªi ãsta e tot un joc.
Distracþie plãcutã.
Bine.
Sã aflãm unde duce.
Voi doi prindeþi-l pe Fãuritor.
Frumos.
Nu mã pot întoarce.
Mã ocup eu de ei.
Tu te ocupi de noi?
Predecesorii tãi erau mult mai respectuoºi.
Bine, eºti iscusit.
Omorâþi-l!
Vedeþi? E doar un om!
Drãcia dracului, femeie! O sã mã distrugi!
Ascultã bine ce îþi spun, bãiete.
Le-am supravieþuit celorlalþi ºi îþi voi supravieþui ºi þie!
- Unde pleci? - Pe alt drum. Întotdeauna mai e unul.
Închide-o! Repede!
Se poate mai repede?
Fugiþi!
Pleacã de lângã uºã.
O sã plãteºti pentru asta!
Ca nou.
Lasã arma!
Rãmâi cu el.
- Dar Neo? - Se descurcã singur.
Treci în spate!
Rahat!
- Operatorul. - Unde sunt?
N-o sã-þi vinã sã crezi, dar eºti tocmai în munþi.
- Serios? - Mai dureazã pânã gãsesc...
- Rahat! - Ce e?
Gemenii i-au atacat pe Morpheus ºi Trinity, iar eu n-am gãsit ieºirea.
- Unde sunt? - În mijlocul oraºului, la 800 km sud.
- Operatorul. - Scoate-ne de aici, Link.
- Nu va fi uºor. - ªtiu. Suntem în reþeaua principalã.
Cea mai apropiatã ieºire e pe podul Winslow.
Pe autostradã?
- Bine. O sã ajungem. - Ar trebui sã... Ai grijã în spate!
Trage!
Jos!
Þineþi-vã bine!
Situaþia se înrãutãþeºte.
Te uiþi ºi tu?
Aþi fost daþi în urmãrire. Se îndreaptã 8 maºini spre voi.
Ai vreo sugestie?
Dreapta!
Dreapta, acum!
Veþi gãsi un tunel care dã înspre 101.
Sigur vreþi pe autostradã? E periculoasã. În 14 ani...
Ce þi-am spus?
Da, am încredere. Podul Winslow. Vã aºtept.
Bravo!
Mi-ai spus sã nu intru pe autostradã.
- Aºa este. - Ai spus cã e sinucidere curatã.
Sã sperãm cã m-am înºelat.
- Operatorul. - Sunt Niobe.
Am fost trimiºi sã vã cãutam.
- Vreau sã vorbesc cu Morpheus. - Crede-mã, are nevoie de voi.
- Unde e? - Luaþi-vã dupã sirene.
- I-am prins! - Exilatul e principala þinta.
Miºcã!
- Începem sã ne enervãm. - Da.
Trinity!
Scoate-l de aici!
Haide!
Striveºte-l!
Morpheus!
N-are nimic. Mergi mai departe.
Hai!
Învaþã-mã sã pornesc o motocicletã fãrã cheie.
Nici o problemã. Curs rapid de...
Stai!
Nu mai e nevoie.
Eºti folositor.
Urcã.
- Nu prezintã nici un interes. - Gãseºte-l pe exilat.
I-am gãsit.
Jos!
Te-am prins!
E bunã!
Nu mai eºti util.
Facem doar ceea ce trebuie sã facem.
Atunci, tu mai trebuie sã faci ceva.
Sã fii ºters.
Fã-l zdrenþe!
Neo, dacã eºti acolo, mi-ar prinde bine o mânã de ajutor.
Ce e asta?
Aºa!
Am primit confirmarea de la Icarus.
Primele douã nave sunt pregãtite de contraatac.
Bine.
Vreo schimbare?
Au dat de niºte minereu de fier care i-a mai încetinit.
- Cât? - Cam o orã.
Mai au puþin peste nouã ore.
Da.
E o clãdire.
În ea, e un etaj la care nu ajunge nici un lift ºi nici o scarã.
Etajul e plin de uºi.
Aceste uºi duc în multe locuri.
Locuri ascunse.
Dar una e specialã.
Una duce la Sursã.
Clãdirea e apãratã de un sistem bine pus la punct.
Orice alarmã declanºeazã bomba.
Bombã? A spus bombã?
Dar, ca orice sistem, are ºi puncte slabe.
Sistemul e bazat pe regulile clãdirii.
Un sistem construit peste altul.
Curentul electric.
Dacã picã unul, picã ºi celãlalt.
Fãrã curent, nu sunt alarme.
Ar trebui sã tai curentul unui cartier întreg.
Nu unul. 27.
27 de cartiere?
E o centralã.
Trebuie distrusã.
Sigur are un sistem de siguranþã.
Da, are un sistem de siguranþã.
Trebuie accesatã reþeaua centralã.
Sistemul de urgenþã trebuie dezactivat.
ªi de ce ai nevoie de noi?
Neo le poate distruge mult mai uºor.
- Nu are timp. - De ce?
Dacã uºa e neapãratã, conexiunea este întreruptã.
Dar pentru asta, trebuie stabilitã alta.
Cât dureazã?
Exact 314 secunde.
Puþin peste cinci minute.
Asta este fereastra.
Numai Alesul poate deschide uºa,
ºi numai în acest interval de timp.
De unde ºtii toate astea?
ªtiu pentru cã trebuie sã ºtiu.
E scopul meu.
E motivul pentru care sunt aici. Motivul pentru care suntem cu toþii aici.
ªtiu cã ai ceva.
Nu trebuie sã-mi spui.
Vreau sã ºtii cã sunt cu tine.
Trebuie sã acþionaþi ca unul.
Nu poate strica.
Dacã eºueazã unul, eºueazã toþi.
La miezul nopþii se schimbã tura la paza ambelor clãdiri.
Vom ataca la miezul nopþii.
Numãrã oile acasã. De ce? Aici primesc ºi bani.
Au intrat.
- Cât timp? - 12 minute.
Rahat!
Am luptat toatã viaþa.
Cred cã în seara asta rãzboiul se poate sfârºi.
Seara asta nu e o întâmplare.
Nu existã întâmplãri.
Nu suntem aici din întâmplare. Eu nu cred în întâmplare.
Când am trei obiective, trei cãpitani ºi trei nave,
nu vãd o întâmplare.
Eu vãd providenþã.
Vãd scopul.
Eu cred cã am fost sortiþi sã fim aici.
E destinul nostru.
Cred cã în seara asta vom afla cu toþii
scopul pentru care trãim.
Vreau sã te rog ceva, dar nu ºtiu cum.
Îþi promit cã, dacã se poate, te voi asculta.
Dacã te-aº ruga sã nu te bagi?
Indiferent de ce s-ar întâmpla.
Nu intra în Matrix.
De ce?
Te rog.
Bine.
Ce e?
Morpheus, nu pot sã nu mã întreb dacã te înºeli.
Dacã profeþia asta e o mare prostie?
Atunci, mâine vom fi morþi.
Dar cu ce e diferitã ziua asta de alta?
E rãzboi.
Noi suntem soldaþi.
Moartea poate veni în fiecare clipã.
Oriunde.
Suntem atacaþi!
Gândiþi-vã la alternativã.
Dacã am dreptate? Dacã profeþia e adevãratã?
Dacã rãzboiul se poate termina mâine?
Nu meritã sã luptãm pentru asta?
Nu meritã sã murim?
- Cât? - Trei minute.
Încã puþin.
Am terminat.
Gãseºte-i pe ceilalþi.
Am gãsit-o pe Niobe. Sunt la centralã.
Dar Soren?
Sunt încã înãuntru, dar...
Nu se miºcã.
Gata. Sã mergem!
Cheamã-l pe Neo!
I-am pierdut. Au intrat.
Dar sistemul?
Totul e operaþional. Sistemul de urgenþã trimite curent.
Doamne!
Dacã deschid uºa, totul se va termina.
Ba nu!
Ce faci? Trinity!
N-am de gând sã stau ºi sã mã uit cum mor!
Ai mai puþin de cinci minute.
Cinci minute îmi ajung sã distrug toatã clãdirea.
- Mai e mult? - E aici.
Îmi pare rãu, aici se terminã drumul.
Cred cã e cel mai urât hack pe care l-am fãcut.
Mai aproape nu te pot duce. Þi-ar prinde bine niºte aripi.
- Operatorul. - Am intrat.
Mergi la etajul 65.
Pari surprins sã mã revezi, dle Anderson.
Asta e diferenþa dintre noi. Eu te aºteptam.
- Ce vrei, Smith? - Încã nu þi-ai dat seama?
Îþi foloseºti toþi muºchii, mai puþin cel care conteazã.
Vreau exact ce vrei ºi tu.
Vreau totul.
Inclusiv un glonþ din pistolul ãsta?
Trage!
Partea cea mai frumoasã e cã suntem atât de mulþi.
Doamne! Ce s-a întâmplat aici?
Stai pe loc, cucoanã!
- Dacã nu ne poþi învinge... - Alãturã-ni-te!
Morpheus!
Nici un semn de la ei. Mai au doar douã minute.
Un minut.
Haide!
Hai!
Te rog!
Ucideþi-i!
Au intrat! Nu-mi vine sã cred.
Aºa trebuia sã se întâmple.
Morpheus, uºa aceea te va duce acasã.
Tu ºtii pe care uºã sã intri.
Grãbeºte-te, Neo.
Trinity vine cam multã lume spre tine.
Bunã ziua, Neo.
Cine eºti?
Eu sunt Arhitectul.
Eu am creat Matrix. Te aºteptam.
Ai multe întrebãri ºi, deºi conºtiinþa ta s-a modificat,
rãmâi în continuare uman.
De aceea, vei înþelege unele rãspunsuri, dar nu pe toate.
Ca urmare, prima ta întrebare poate fi cea mai pertinentã.
Dar nu îþi dai seama cã e ºi cea mai puþin relevantã.
De ce sunt aici?
Viaþa ta este urmarea unei ecuaþii eronate,
ce a rãmas de la programarea Matrixului.
Eºti efectul unei anomalii pe care, în ciuda eforturilor mele,
nu am reuºit s-o elimin
dintr-un program care e, de altfel, o armonie a preciziei matematice.
Deºi rãmâne o problemã pe care mã chinui sã o evit,
nu e neaºteptatã ºi deci poate fi oarecum controlatã.
Acest fapt te-a adus, inevitabil, aici.
- Nu mi-ai rãspuns la întrebare. - Aºa este.
- Interesant. - Ai fost mai rapid decât ceilalþi.
Ceilalþi? Care? Câþi?
Matrix e mai vechi decât crezi.
Prefer sã îi mãsor vârsta în funcþie de apariþia anomaliilor.
Ca urmare, eºti a ºasea versiune.
Existã doar douã explicaþii posibile.
Ori nu mi-a spus nimeni,
ori nu ºtie nimeni.
Exact.
Dupã cum vãd cã ai înþeles, anomalia e din sistem
ºi creeazã fluctuaþii chiar ºi în cele mai simple ecuaþii.
Nu mã poþi controla! Eºti mort! Te distrug!
Alegerea... Problema e alegerea.
Primul Matrix era perfect.
O operã de artã. Fãrã defect! Sublim!
Un triumf egalat doar de monumentalul sãu eºec.
Acum am început sã înþeleg cã era condamnat de la început,
ca urmare a imperfecþiunii fiinþei umane.
De aceea, l-am reprogramat pornind de la istoria voastrã,
ca sã reflecte mai bine grotescul naturii voastre.
Totuºi, am eºuat din nou.
Atunci am înþeles cã nu puteam afla rãspunsul,
pentru cã trebuia sã fiu ori mai puþin ager la minte,
ori mai puþin dornic sã ating perfecþiunea.
De aceea, rãspunsul a fost gãsit de altcineva, un program intuitiv,
creat iniþial pentru a cerceta unele aspecte ale psihicului uman.
Dacã eu sunt tatãl lui Matrix,
ea este, fãrã îndoialã, mama lui.
- Oracolul. - Te rog!
A gãsit o soluþie în care 99% dintre subiecþii testaþi
au acceptat programul, cu condiþia sã poatã alege,
chiar dacã aveau conºtiinþa alegerii doar în ªinele lor.
Deºi sistemul a funcþionat, era fundamental eronat,
ducând astfel la apariþia unei anomalii în sistem care,
dacã nu era controlatã, îl putea ameninþa în întregime.
Lãsaþi neobservaþi, cei care au refuzat programul, deºi puþini,
mãreau probabilitatea producerii unui dezastru de proporþii.
E vorba de Zion.
Eºti aici pentru cã Zion e pe cale sã fie distrus.
Toþi locuitorii sãi vor fi uciºi, iar oraºul va fi distrus.
Tâmpenii!
Negarea e cea mai previzibilã reacþie umanã.
Stai liniºtit.
Va fi a ºasea oarã când îl distrugem.
Suntem din ce în ce mai eficienþi.
Urmãtorul obiectiv al Alesului este sã se întoarcã în Sursã,
permiþând reintroducerea unei pãrþi din codul sãu în programul iniþial,
dupã care va trebui sã aleagã din Matrix
23 de oameni, 16 femei ºi 7 bãrbaþi, care sã reconstruiascã Zion-ul.
Neîndeplinirea acestui obiectiv va duce la o eroare fatalã de sistem
ºi la moartea tuturor celor conectaþi la Matrix.
Dacã adãugãm ºi distrugerea Zion-ului,
rezultatul va fi dispariþia rasei umane.
Nu vei permite asta! Aveþi nevoie de oameni ca sã supravieþuiþi.
Sunt unele forme de supravieþuire pe care le putem accepta.
Chestiunea cea mai importantã este dacã poþi sã-þi asumi rãspunderea
pentru dispariþia întregii omeniri.
E interesant sã-þi vãd reacþiile.
Predecesorii tãi erau proiectaþi pe o logicã similarã,
o afirmaþie probabilã menitã sã-þi creeze o afinitate pentru umanitate,
care sã te ajute sã-þi împlineºti menirea de Ales.
Ceilalþi simt acest lucru într-o formã mai generalizatã,
în timp ce existenþa ta este mult mai dependentã de iubire.
Trinity!
Apropo, ea a intrat în Matrix
ca sã îþi salveze viaþa, cu preþul propriei sale vieþi.
Nu!
Astfel, ajungem în sfârºit la momentul adevãrului,
în care eroarea fundamentalã este exprimatã complet,
iar anomalia devine atât sfârºit, cât ºi început.
Existã douã uºi.
Cea din dreapta duce la Sursã ºi la salvarea Zion-ului.
Cea din stânga duce înapoi în Matrix,
la ea ºi, implicit, la dispariþia speciei voastre.
Aºa cum foarte bine ai spus, e o problemã de alegere.
Dar noi ºtim deja ce vei face. Nu-i aºa?
Deja pot sã vãd reacþia în lanþ,
precursorii chimici care genereazã o emoþie
special creatã pentru a fi mai puternicã decât logicã ºi raþiunea.
O emoþie care te-a orbit deja în faþa adevãrului simplu ºi clar:
ea va muri acolo, iar tu nu poþi face nimic ca sã împiedici asta.
Speranþa... Este chintesenþa iluziilor întregii omeniri
ºi, în acelaºi timp, sursa puterii ºi a slãbiciunii voastre.
În locul tãu, aº spera sã nu ne mai întâlnim vreodatã.
Nu ne vom mai întâlni.
Avem o problemã gravã, domnule.
Nu...
Ce-a fost asta?
N-am vãzut ceva care sã se miºte atât de repede.
Sã fiu al dracului! A prins-o!
A trebuit.
ªtiu.
Glonþul a rãmas înãuntru.
Nu mã lãsa acum!
Îmi pare rãu.
Trinity!
ªtiu cã mã auzi.
Nu-þi dau drumul.
Nu pot!
Te iubesc prea mult!
Nu mai rezist!
Acum suntem chit.
Nu înþeleg. Totul a fost fãcut aºa cum trebuia.
Când Alesul ajunge la Sursã, rãzboiul se terminã.
- Se va termina în 24 de ore. - Ce?
Dacã nu facem ceva în 24 de ore, Zion-ul va fi distrus.
- Ce? - De unde ºtii asta?
- Mi s-a spus cã se va întâmpla aºa. - Cine þi-a spus?
Nu conteazã. L-am crezut.
- Imposibil. Profeþia... - O minciunã.
Profeþia a fost o minciunã.
Alesul nu trebuia sã opreascã nimic.
Era doar o altã formã de control.
Nu te cred!
Ai spus-o chiar tu.
Cum poate fi profeþia adevãratã, dacã rãzboiul nu s-a terminat?
Îmi pare rãu.
ªtiu cã nu îþi e uºor sã auzi asta,
dar îþi jur cã e adevãrul.
Ce facem?
Nu ºtiu.
Nu!
Ce fac?
Nu sunt în raza EMP-ului.
E o bombã.
Trebuie sã plecãm. Acum!
Am avut un vis...
Dar acum am rãmas fãrã el.
Vin!
Haide, Morpheus!
- Nu avem timp. - Trebuie sã încercãm.
Haide!
- Ceva s-a schimbat. - Ce?
Le simt.
Neo!
Ce s-a întâmplat?
Nu ºtiu.
E Hammer.
E în comã.
Dar semnele vitale sunt stabile.
ªi tu?
N-am nimic.
Þi-ar prinde bine puþinã odihnã.
Nu. Stau cu el.
Lock a avut dreptate.
A ghicit cã maºinile vor tãia cãile principale de acces.
Credea cã un contraatac le va surprinde.
Suna bine.
Am crezut cã are o ºansã, pânã când cineva a dat-o în barã.
A fost declanºat un impuls electromagnetic înainte sã ajungem.
Cinci nave au fost scoase din luptã pe loc.
Când au intrat maºinile, n-a fost o bãtãlie, ci un mãcel.
A fost un accident? Un defect?
Nu ºtie nimeni.
- Ba ºtie cineva. - Cine?
Dupã ce maºinile au terminat cu noi, au sãpat mai departe.
Am cãutat repede niºte supravieþuitori.
Aþi gãsit unul.
Unul singur.
VA FI ÎNCHEIAT
MATRIX REÎNCÃRCAT
ÎN CURÂND
Tot ceea ce are un început...
... are un sfârºit.
Vãd sfârºitul apropiindu-se.
Vãd întunericul împrãºtiindu-se.
Dle Anderson, bun venit înapoi.
Ne-aþi lipsit.
Se sfârºeºte în aceastã searã.
Doar voi îi mai staþi în cale.
Dacã nu-l puteþi opri în aceastã searã,